I tidigare avsnitt...
Är du killen från stranden?
- Du behöver ett bad. - Finns det inget annat vi kan göra?
Jag kan ge dig en hjärnskakning så att du kan vandra i Loas land.
- Pappa! - Tandy!
- Jag tror att vi behöver prata. - Tror du?
- Jag vet inte var jag ska börja. - Börja med hur du hittade mig här.
Jag såg den här kyrkan på en voodoo-vandring.
- Sen såg jag den i ditt huvud. - I mitt huvud?
Kanske var det ditt hjärta. Kanske var det ingenting.
Det var inte ingenting. Du står ju här.
Precis som du stod mitt i vägen och avfyrade ett vapen.
Och på kyrkogården den där kvällen.
Och avfyrade gudvetvad.
Vad var det som hände med oss? Varför händer det fortfarande?
Varför vi?
Jag vet inte, men du har rätt om en sak:
Vi behöver prata ut om det. Då kanske vi får slut på det här kaoset.
- Allt började med ett bad. - Ett bad?
Det skulle vara renande, med trolldom och karma och...
- En badbomb för själen? - Ja, nåt i den stilen.
- Gick du i den turistfällan? - Nej.
Kvinnan sa att det skulle leda mig mot svaren, och det gjorde det.
Men jag tror att det var dina svar.
Jag såg dig där, klart och tydligt.
Hela ditt liv. Först som flicka. En ballerina, faktiskt.
- Det här måste låta vansinnigt. - Inte så vansinnigt som du tror.
Så vilka var de? Mina svar?
- Betyder namnet Roxxon nåt för dig? - Ja, min pappa jobbade där.
Han var där, tror jag. Din pappa.
Roxxon-folket gav honom ett helvete. De dödade och torterade honom.
Vad gjorde jag?
- Du fortsatte springa. - Det stämmer ganska bra.
Sen slutade du.
Sista gången gjorde du motstånd och räddade honom.
Det är omöjligt. Min pappa dog den kvällen då det var storm.
Vad betyder allt det här?
Har du träning i dag?
Hallå! Din mor ställde en fråga.
- Mår du bra? - Ja, jag är bara sen.
Det är du inte alls. Din mor har gjort frukost. Sitt och ät med oss.
Nej. Jag har saker att uträtta.
Kom in, om du nu tänker komma in.
Bör jag fråga om poliskvinnan, eller gör det mig medskyldig?
Hon tog fel tjej.
Så vad för dig hit?
Jag vill veta mer om Roxxon-ärendet. Pappas mål.
Målet som du alltid hånar mig för?
Jag är ledsen för det, mamma.
Du har försökt få tillbaka vårt liv, med huset och pengarna.
Det handlar inte bara om pengar.
Pengarna skulle hjälpa, verkligen.
Men det handlar om din fars namn, hans rykte.
Jag vill att du ska minnas honom. Verkligen minnas honom.
Jag minns att jag kände mig trygg när jag var med honom.
Att han var snäll och smart.
Jag minns att han drog dåliga skämt.
Men jag minns inga av dem.
Han var den hårdast arbetande människan jag nånsin träffat.
Fanns det nåt problem så försökte han lösa det.
Läckande kran, global uppvärmning, det spelade ingen roll.
Han analyserade de rörliga delarna och grep sig an problemet.
- Varför exploderade då riggen? - Jag har ingen aning.
Men det var inte hans fel. Han blev syndabock för ett girigt företag.
- De döda gör inget motstånd. - Så hur kan vi göra det?
Vi kan be nån som vet om hjälp med vad vi ska leta efter.
Din pojkvän.
Jag vet att Greg har sina brister, men han är en bra advokat.
- Han jagade bort polisen i går. - Sluta!
Det finns inga fördelar med att ge sig på företag som Roxxon.
I åtta år har du väntat på en skänk från ovan som aldrig kommer.
Raring, den kommer att komma. Du måste ha hopp.
Om hopp finns så tror jag inte att det ser ut som Greg.
Greg säger bara det du vill höra för att han tycker du har snygg häck.
Det här slutar aldrig bra, det vet du väl?
Hej. Jag har handlat.
Jag ställer grejerna här borta.
Oj. Så fina de är.
Vad? Vill du att jag går långsammare fram?
Nej, nej. Grönt ljus. Jag bara undrar vem den här nye Tyrone är.
Det här kanske är den riktiga jag.
Det är nåt med rädsla som driver mig.
Det har det gjort hela mitt liv. Jag tror det var det jag såg hos dig.
Din pappa och Roxxon... Din mörkaste rädsla utspelar sig.
Har det här nånsin hänt dig förut?
Ja, en gång med min mamma, och före det...
...med killen som dödade min bror.
- Det var en polis som sköt honom, va? - Hur visste du det?
För att jag också kan göra det.
Tur att jag tog med mig fajitas åt en hel armé.
Det är en trevlig överraskning att se dig här, miss Tandy.
Jag tog mig en titt på framsidan och tänkte att i helgen-
- så skulle vi kunna röja upp lite där.
Där finns mycket skräp och kedjor som vi skulle kunna flytta på.
Kanske anlägga en trädgård att odla egna paprikor i. Vill du hacka lite?
Är du ute efter en älskarinna, ett skadeoffer-
- eller är du bara en vanlig bedragare?
"Bedragare" är lite sexistiskt. Tjejer kan också bluffa.
Jag har sett det själv. Jag började som offentlig försvarare.
Du är inte perfekt. Inte jag heller, tro mig.
Men din mamma är viktig för mig, så jag hoppas att du har tålamod.
Ibland när jag rör vid nån, hud mot hud...
Jag vet inte... Jag ser nåt.
- Kan du se folks rädslor också? - Nej, inte deras rädslor.
Ironiskt nog så kan jag se deras förhoppningar.
Vet du vad? Jag skivar paprikan.
Jag ser fram emot att få jobba i det där nya kockköket.
Entreprenören säger två veckor. Det betyder förmodligen tre.
Jag ser också fram emot att bära dig över tröskeln.
Det har du förtjänat.
Tandy, ger du mig koriandern? Tack.
Tandy, ger du mig... koriandern.
Du måste ha gjort det här förut.
Karaktär är vad man gör när ingen annan tittar på.
- Står det i nån filosofibok? - Nej, min pappa brukade säga det.
- Ge mig din plånbok. - Stjäl den igen, vet jag.
Det skulle jag kunna göra om jag ville.
- Det här är nåt slags överträdelse. - Du var inuti mitt huvud.
Student-ID. Saint Sebastian's Preparatory.
Stämpelkort på Juice Stop. I mammas namn.
Remsa och chip orört. Du vill inte ta deras pengar.
Kanske för att du har i överflöd. Åtta dollar i kontanter.
Det hade inte lönat sig att stjäla den.
Man tjänar inte pengar på att ta plånböcker.
Man lär känna folk. Så kommer du åt din polis och får rättvisa.
Vad ska jag göra? Stjäla hans plånbok? Ta hans bricka?
Nej, du borde ta reda på vem han är. Kanske gå till polisstationen.
- Det kan jag inte göra. - Varför inte?
Jag såg en av dem skjuta min bror.
Dessutom är jag en ung svart man i södern. De ser mig som en gangster.
Var inte en gangster då. Var ett offer.
- Minns du hur jag kom över den här? - Ja, du ljög för mig.
Inte bara det - jag gav dig en falsk känsla av trygghet.
Det halade in dig. Gör bara samma sak.
Hur ska jag kunna komma åt en polis?
Tandy, vilken överraskning.
Jag har ett par frågor om Roxxon.
Du menar den stora bluffen som jag utsätter din mamma för?
Om du tänker göra det, på riktigt...
- ...så vill jag kanske hjälpa till. - Gratis hjälp är aldrig fel.
- Så vad har du på dem? - Din mamma har berättat om riggen.
Ja, den känner jag till.
Roxxon har avslutat utredningen-
- men de fortsatte mata odjuret för en hög metallskrot under vattnet.
Marklov, statliga medel...
Betalningarna gav oss clearingnummer som ledde till ett skalbolag.
Stor möda för ett misslyckat projekt. Varför inte begrava det med pappa?
Det är miljondollarsfrågan. Förmodligen är de miljondollarssvin.
Jag känner till den typen.
De använder bolagets medel privat och lämnar ett pappersspår efter sig.
Det kanske inte bara är papper. De yngre har Instagram och Snapchat.
Pojkar gillar att visa upp sina leksaker.
Bra att du är här. Det är på tiden att din mamma får sin seger.
Har du ett till skrivbord eller ska jag använda golvet?
Två bilar är på väg mot er nu. Ja, ma'am.
- Kan jag hjälpa dig? - Min cykel stals på Carrollton...
- En stulen cykel? - Ja, vid Rue de la Course.
På Carrollton, okej. Hannigan! Cykelstöld. Tar du anmälan?
- Okej. - Ja, ma'am.
Följ mig.
Jag kommer strax. Jag ska hämta ett formulär.
- Har du uträttat dina ärenden? - Du, pappa, jag...
Bekymra dig inte om det. Jag var också på dåligt humör.
När du gick ville jag lyfta bort dörren från gångjärnen.
Jag gick ända ut till redskapsboden.
Jag såg att min bultsax var borta. Vet du nåt om det?
- Nej, sir, det gör jag inte. - Är du säker på det?
- Så här började det för din bror. - Det är inte som du tror.
En bultsax kan användas till att stjäla saker eller göra inbrott.
- Jag gjorde ingetdera. - Ska jag tro på det?
Det här angår inte dig, pappa.
Grabben... häng med. Nu.
Nu!
Jag vet inte hur det fungerar. En dag är jag här, nästa dag...
- ...är du framför min bil? - Eller i en lastbil full av kokain.
Det tycks alltid ta dig tillbaka till polisen.
Eller till dig. Det tar mig till dig.
Det visar dig det du behöver se. Det vägleder dig.
Ja, men mer än så. Det skyddar mig. Ser efter mig. Lite som en...
Du vet, som en...
Hur är det med ditt...?
Jag vet inte.
Allt går åt skogen. Bilen kör in i trädet.
Och i det ögonblicket, när allt hopp försvinner-
- så blir jag förargad och fungerar som ett vapen.
Hade jag en ljuskniv skulle Connors vara död.
Kunde jag färdas vart som helst skulle det inte bli hit.
Kanske var det därför vi fick det vi fick.
Och varför vi inte fick det vi inte fick.
Allt det här började när vi rörde vid varandra på gravplatsen.
Vad händer om vi rör vid varandra igen?
Vi testar våra gränser.
Hör på nu. Säg inte ett ord till nån-
- såvida ingen frågar dig först. Förstår du?
Jag är Big Chief Roland Duplantier-
-för Wild Red Hawks i Ninth Ward.
De största i hela New Orleans. Vem är ni?
Jag är Spy Boy Otis från Wild Red Hawks.
Jag har varit på villovägar, men vässat mina ögon och min kniv.
Inte min spy boy. Min spy boy vet var han hör hemma.
Min spy boy bär inte såna där skor.
Du måste vara från Seventh Ward. De högtravande.
Vad säger ni? Ska vi spöa honom tillbaka till andra sidan kanalen?
Åt helvete med det.
Jag har god lust att skära halsen av dig själv.
Om mina händer inte vore så skakiga.
- Var har du gömt dig, Otis? - Det var för länge sen vi sågs.
Alldeles för länge sen.
Du är alltså gift. Hur fungerar det?
Inget vidare. Jag ville rädda henne. Jag gillar väl att känna mig behövd.
Så du gillar behövande kvinnor. Inga barn, alltså?
Nej, Janey var krävande nog.
Vårt äktenskap är över. Det är bara pappersarbete kvar.
- Jag vet vad du tänker. - Det gör du inte alls.
Det är bara det att din mamma och jag...
Vi skrattar åt dumma grejer.
Det är skönt att ha nån som man kan prata ärligt med.
Enligt min åsikt, min erfarenhet, är det farligt att komma nån nära.
Men när det gäller dig så har jag slutgiltigt rätt.
När vi rör vid varandra så exploderar saker.
Den första frågan är:
Hur nära kan vi komma varandra utan att utlösa vår galenskap?
- Och hur ska vi göra det? - Blunda. Rör dig inte.
Och inget fuskande.
- Det där var... - Vad?
Det var...
...trevligt. Till en början.
- Var fick du tag i de här? - Runt hörnet. Var din bra?
Perfekt.
Svara.
- Nej, det finns ingen anledning. - Hon är din fru.
- Det är säkert viktigt. - Visst.
Ursäkta mig. Hallå?
Jag tänker inte ta det här just nu.
- Jag mår inte särskilt bra. - Du har knappt rört maten.
Jag går och lägger mig. Jag har den där arbetsintervjun i morgon.
Så jag säger god natt och går.
Vill du ha rester?
Nej, vi tar dem till kontoret. Vi kommer att bli hungriga i morgon.
Han blev utbildad till att bli näste spy boy.
- Vad är en spy boy? - Har din pappa inte berättat?
En spy boy färdas snabbt över väldiga avstånd.
Han springer ut i det okända, oskyddad, där ingen kan se-
- och letar efter problem för att varna oss andra.
Varje pärla har sin plats som en del av en större helhet.
Man måste vara uppmärksam, för om man gör en miss-
- så går flera dagars, kanske månaders arbete om intet.
Det är inget skämt. Det tar åratal att bemästra pärlbroderi.
Och varje år måste man göra det på nytt.
- Måste man göra en ny varje år? - Varje år är man en ny person.
Vi lägger den tiden på att jobba på en ny kostym.
Vissa ger upp, blir aldrig färdiga.
Rummet där är fullt av misslyckanden. Det kan driva en man till vansinne.
Men inte mannen med tålamod, flit och takt.
Det gäller att ha kontroll över sina handlingar.
Kan du inte kontrollera dig själv så kan du inte kontrollera nåt alls.
Dessa regalier hjälper oss att hitta den kontrollen.
Och med den följer styrkan som vi behöver.
Första gången kniven kom ut så kände jag... Jag vet inte...
- Nåt slags utlösning? - Ja. Precis.
Som sex, liksom.
- Vilka har du berättat för? - Skojar du? Ingen.
- Ingen? - Nej. Vem skulle förstå?
Har du ingen flickvän? Det måste du, med de där ögonen.
Nej.
Eller kanske, antar jag. Jag vet inte vad jag ska kalla henne.
Jag har inte berättat min hemlighet för henne.
Och du då?
Jag hade en... typ partner.
- Vad betyder det? - Att jag inte berättade för honom.
Som du sa: De skulle inte förstå, eller hur?
- Vem skulle det? - Billy skulle.
Jag skulle ha berättat för min pappa.
Vad jag än gjorde så såg han alltid den bästa versionen av mig.
Din mamma då?
Hon får inte ens ordning på sitt eget liv. Och dina föräldrar?
De har sett på mig som en lögnare och tjuv sen jag var åtta.
De litar inte på mig. Inte fullt ut. Inte sen den kvällen.
Lägg undan den där.
- Jag trodde den var ofärdig. - Nej, ge mig den bara. Nu.
Jag kanske kan göra färdigt den och marschera med er.
Aldrig. Varför valde du den här?
Jag vet inte. Den tilltalade mig väl.
Den var din brors.
Jag ska göra färdigt den för Billy och sen marschera för honom.
- Förbereder du dig för intervjun? - Vi vet båda att det inte finns nån.
Jag tror att du hade rätt. Om Greg.
Han är en trevlig kille. Han jobbar arslet av sig för...
Tandy, du hade rätt första gången. Han är som alla de andra.
- Jag tror inte att det är sant. - Det spelar ingen roll vad du tror.
Jag gjorde just slut med honom.
Vad har du att vara så rädd för? Du verkar vara stark, slug och ärlig.
Det kanske är ditt problem. Du är förmodligen för ärlig.
- Kan man vara det? - Det kan man.
Men det klär dig väl.
- Du bor väl inte här av en slump? - Vad menar du?
- Jag tror att du tror på hoppet. - Va?
Det borde du. Du är smart. Du vet hur man klarar sig i den här världen.
Det är inte ingenting. Och det är inte ironiskt, du och hoppet.
Vad ska vi göra, Tyrone Johnson?
Jag vet inte, Tandy Bowen.
Universum för oss ständigt samman.
Universum drar oss ständigt isär.
Hur som helst... Det är skönt att ha nån att prata med.
- Nej tack. - Dricker inte korgossar nattvardsvin?
Jag är ingen korgosse. Jag sjunger i kyrkokören.
Såklart du gör.
Det kallas för överlevandeskuld, det som vi har.
Enligt min präst i alla fall.
Ingen Gud utan skuld, eller vice versa.
Känner du det? Skuld?
Ja.
- Handlade checkarna om det? - Vilka checkar?
Folk gav dig checkar varje gång du gjorde nåt.
Du bara behöll dem. Du drunknade i dem.
Galenskap. Om nån ger en en check så löser man in den.
Jag tror att det var nåt slags... Jag vet inte... En metafor.
För att du känner att du inte förtjänar nåt gott.
Som om du sonar för nåt.
Jag känner att... jag måste vara perfekt.
Att jag måste göra allt rätt.
Som om jag försöker gottgöra för två liv, du vet.
Jag väljer den andra vägen.
Vilken andra väg?
Jag önskar att jag var den som dog.
Mamma?
Jag är hemskt ledsen. Jag var bara rädd.
Och korkad. Du vet hur jag kan vara.
För du vet vem jag är.
Det var det sjätte meddelandet...
Ring bara tillbaka. Vi borde ge det ett försök till.
Jag och min sprättiga kompis... Polisen körde fram till oss.
Choo Choo sprang från Superdome hela vägen till Audubon Park.
God morgon. Vad är det som är så roligt?
- Inget. - Tyrone har gjort frukost.
- Kom igen, mamma. Smaka. - Du...?
Jag har lagat mat.
Det kan inte vara så illa. Det kan aldrig vara så illa.
Ibland är det det. Ibland är det bara så som livet är.
Du vet den där lilla flickan i kyrkan som delade ut Rohypnol som godis?
- Ja? - Det är jag.
Det är det som får mig att överleva. Eller det jag måste göra-
- av nån sjuk anledning, och jag vet inte vad som är värst.
- Men att ta livet av dig? - Jag tänker på det en hel del.
Vad fan är det för fel på dig?
Du har ett liv, och möjligheter, och du vill slösa bort det-
-genom att ta livet av dig?
- Nej, jag sa inte att jag ville... - Jag har hört vad du har sagt.
Du, ditt liv är inte så dåligt. Okej?
Var bor du, Tyrone?
Fint hus? Fina grannar? Går du i en fin skola?
- Du känner inte mig. - Jag beklagar att dina föräldrar...
...bryr sig så mycket om dig. Det måste kännas kasst, cooling.
Ska du lära mig hur man ljuger? Hur man är en bedragare?
- Låt mig kolla dina privilegier. - Mina privilegier?
Jag blev just avsläppt av en polis-
- som sa att jag inte får väcka åtal mot killen som nästan...
Jag har blivit fråntagen mycket.
Och allt jag har har jag behövt stjäla...
För att du kan! Du kan gå in var du vill utan att bli ifrågasatt.
Försök gå in i ett varuhus och se ut som jag.
Det är så världen ser ut.
Hela landet försöker döda mig - varje dag.
Så ursäkta mig om jag inte har råd att sitta och överväga självmord.
Om du så gärna vill dö... så ta och gör det, vet jag.
Du glömde att jag vandrade igenom dina förhoppningar, Tyrone.
Dina förhoppningar.
Och vet du vad jag såg? Jag såg ett barn-
- som begick självmord via polis - om och om igen.
- Vill du veta vad jag tror? - Dra åt helvete.
Du har själv dödslängtan, körpojken. Så dra åt helvete själv, vet jag.
Ja. Ja, jag förstår.
- Vänta lite. - God morgon, konstapeln.
Du igen?
Jag vill prata med kriminalare O'Reilly.
Hallå! Hämta O'Reilly.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com